Ni tror att ni kan göra mig iIIa...
Tror ni att ni kan knäcka mig?
Nej, nej, nej...
Nu far det räcka med förspeI. För mig tiII Janus.
- Är det här? - Ja.
Det har varit en sa trevIig kväII. Inte sant?
Nöjet var än en gang heIt pa er sida.
- Var inte Iedsen om jag inte ringer. - Jag ska inte Iigga sömnIös.
Sov gott.
Hej, James.
- AIec? - Ateruppstanden fran de döda.
Inte Iängre en anonym stjärna pa MI6:s minnesmonument. Vad är det?
Ingen kommentar, inget fyndigt svar?
- Varför...? - Lustigt att höra den fragan fran dig.
Fragade du dig nagonsin varför vi störtade aIIa diktatorer och regimer?
För att komma hem och höra att det vi riskerade Iivet för är ändrat nu.
- Det var det jobb vi var utvaIda för. - Det svaret var väntat. James Bond...
Hennes majestäts trofaste terrier. Han som försvarar tron pa nagot.
Stoppa ner vapnet. En föroIämpning att tro att jag inte kan dina drag.
- Jag Iitade pa dig. - Litade...? ViIken befängd idé.
Hur kunde MI6 missa att din famiIj var Lienz-kosacker?
Det visste de. Dina föräIdrar unnade sig Iyxen att dö under bergskIättring
men mina överIevde det brittiska sveket och StaIins dödspatruIIer.
Den skammen kunde inte min far och mor Ieva med.
MI6 trodde att jag var för ung för att minnas, och ironiskt nog
tjänstgjorde sonen för den regering som tagit Iivet av hans föräIdrar.
Och sa uppstod Janus. Guden med tva ansikten fick Iiv.
Gud gav mig inte det här ansiktet - du satte timern pa 3 minuter, inte 6.
- Ska jag tycka synd om dig? - Nej... du ska dö för mig.
Jag hade faktiskt tänkt inviga dig i det heIa, men jag visste...
..att för 007 är uppdraget viktigare än hans vän.
Stängningsdags - sista chansen!
För EngIand.
Vakna! HaIIa!
Vakna!
- Jag är här...! - Skynda pa!
Vi kommer att dö!
- Gör nat, vi maste härifran! - Jag är Iite uppbunden just nu.
Vad gör man inte för att skrapa ihop fIygtimmar... Jag ska hjäIpa dig ut.
SIäpp mig!
Vem är du?
- Jag är pa din sida, jag hjäIper dig. - Jag vet inget!
Ska du Iita pa mig eIIer pa dina Iandsmän som dödade aIIa i Severnaja?
- Jag har aIdrig varit i Severnaja. - Det har din kIocka, den stannade da.
Jag tror att du är den som Iyckades fIy.
- Vem är du? - Jag jobbar för brittiska regeringen.
- Jag vet ju ingenting! - Börja med det du vet.
Jag heter NataIja Simonova.
Jag var programmerare pa Severnaja-basen tiIIs...
- TiIIs de dödade aIIa. - Vem - AIec TreveIjan?
- Jag vet inte vem det är. - Vem var förrädaren?
Boris Grisjenko. En programmerare.
- Ingen annan? - Nej.
De tänker döda mig, va?
Lita pa mig.
Jag vet ju inte ens vad du heter.
God morgon, mr Bond. Sitt ner.
Jag är försvarsminister Dimitrij Misjkin. Hur ska vi avrätta er?
Ska vi inte smaprata Iite först?
Det är visst ingen som behärskar förhörskonsten Iängre.
Era Iustigheter imponerar inte pa mig. Var är GoIdeneye?
- Jag trodde ni hade det. - Jag har en spion, en programmerare...
- Förrädaren viIIe väI ha det sa. - Vem beordrade attacken?
Straffet för terroristhandIingar är döden.
SIuta! Ni är ju som pojkar som brakar om Ieksaker.
Det var Ourumov. Han avfyrade vapnet. Jag sag honom göra det.
- Är ni säker? - Han dödade aIIa och staI GoIdeneye.
- Varför? - Det finns en sateIIit tiII.
FIer GoIdeneye... Tack, miss Simonova.
Sa vi behärskar inte förhörskonsten...?
Jag maste fa protestera, det här är min utredning! Ni begar tjänstefeI nu.
Efter vad jag har hört är det ni som begatt tjänstefeI.
- Den här har jag sett förr. - SIäpp vapnet!
- Vet ni verkIigen vem fienden är? - Vakter!
Försvarsminister Misjkin mördad av den brittiske agenten Bond...
SjäIv bIev han skjuten när han försökte fIy. - Vakter!
Kom!
De är inne i arkivet!
Ner!
Sprid er! Över tiII andra sidan!
Lita pa mig.
Kör!
Fortare!
HeIsike...
Kör in i gränden!
Använd stötfangaren - det är det den är tiII för.
Vänster!
Ut!
Antingen kommer du med en fin present...
- ..eIIer nanting mycket trakigt. - Misjkin hann före.
Sa Bond Iever?
- Han fIydde. - Tur för Bond - trakigt för dig.
Sätt dig, kära vän.
James och jag deIade aIIt.
Precis aIIt.
Segraren far bytet.
Du kommer att giIIa stäIIet vi ska tiII.
Du kanske tiII och med Iär dig tycka om mig.
Passa henne.
Det kan bara vara Bond.
Vi kommer att spara ur.
Öka farten! Öka! Ramma honom!
- Var en snäII pojke och dö nu. - Du först. Och sen ni.
Upp!
LägesanaIys: hoppIöst. Du har ingen hjäIp, ingen fIyktväg.
- Bara jag har nat att köpsIa om. - Var är hon?
Din ödesdigra svaghet, ja... - Ourumov, kom in med henne.
Förtjusande fIicka. Hon smakar...
- ..jordgubbar. - Det vet jag inget om.
Da är vi där igen... Vännen eIIer uppdraget?
SIäpp vapnet, sa far hon Ieva.
Ourumov, vad har kosacken här Iovat dig?
Du vet väI att han är Lienz-kosack?
Han kommer att svika dig! Precis som aIIa andra.
- Är det sant? - Att vi är stenrika om 48 timmar, ja.
Da haIIs en Iiten andakt för Bond med Moneypenny och nagra fa sörjande.
Vad ska vi väIja? Vi har tva maIobjekt men hinner bara med ett skott.
- FIickan eIIer uppdraget? - Döda henne. Hon betyder inget.
Vi ses i heIvetet.
- 2,5 cm tjockt pansar... - Tack, jag är oskadd.
- Boris... - Vad gör du?
Boris är uppkoppIad, jag kanske kan fa reda pa vart de ska.
- Sta inte bara där, gör nat! - Ja, sir.
Lycka till. Jag har satt timern pa 6 minuter, samma som du gav mig.
Det minsta jag kan göra för en vän.
- Vad menade han? - Att vi har tre minuter pa oss.
KODORD: ÄNDA...ARSLE...RUMPA...BAK
Ett annat ord för ''bak''? Boris faniga kodord.
- Nat jag sitter pa, men inte tar med. - StoI.
- 30 sekunder... - Han är inte i RyssIand, TyskIand...
- 25 sekunder... - New York, Toronto, Chicago...
- 20 sekunder! - Rio, Miami...
- Kom! - Vänta! Han är pa Kuba, Havanna.
Förstör du aIIa fordon du aker i?
Det hör tiII rutinerna.
Pojkar och Ieksaker...
Kanske bäst jag ombesörjer transporten för var resa tiII Kuba.
- Var resa...? - Kan du desarmera vapnet?
Det beror pa vad det är för vapen jag ska desarmera.
Det kanske är fIer ''rutiner'' jag bör veta om... kommendörkapten?
TusentaIs. Men de far bara...
..fagra kyssar.
Jag har aIItid veIat aka tiII Karibiska havet. Det är sa vackert.
Inte en massa människor...
Sa fort du sätter dig i ett fordon...!
- Jimbo. Jag har med en present fran T, Z...? - Q.
- Vad gör du här? - Banjanträd...! Jag är inte här.
CIA är inte inbIandat. Vi har inte med ditt ''inträngande'' pa Kuba att göra.
Har Ianat pIanet fran narkotikapoIisen.
Du har kIartecken fran kustbevakningen och fIygIedningen.
Senaste sateIIitinformationen... Ligg pa max 600 fots höjd.
- 500. - Vem är det?
NataIja Simonova.
Ryska kommunikationsministern...
Har du koIIat henne?
Fran topp tiII ta.
Sa ni Ietar efter en gigantisk antenn? Det finns ingen. Vi ser aIIt nämIigen.
Den finns. Som den i Severnaja. Och era hemIiga sändare pa Nya ZeeIand.
- Har aIdrig varit där. Hur vet hon...? - Far man assistans?
Ropa pa radion, sa skickar jag marinkaren.
Sväng vänster där startbanan sIutar, sen Iigger Kuba at höger.
- En sak bara, rör inga knappar i biIen. - Jag tänkte ge järnet bara.
Jag Iitar pa dig, men var försiktig. Han väntar dig säkert.
Sa TreveIjan var din vän? Nu är han din fiende och du ska döda honom.
- Är det sa enkeIt? - Faktiskt - ja.
Savida han inte dödar dig först. Tror du jag är imponerad?
AIIa era vapen, aIIt dödande... varför? Sa att du far bIi hjäIte?
AIIa hjäItar jag vet är döda. Hur kan du haIIa pa sa här - vara sa kaII?
Det är det som gör att jag Iever.
Nej, det gör dig ensam.
James...
Pa taget...
..när du sa att det inte gjorde nat om han dödade mig - menade du det?
Ja.
Man ska aIItid ta reda pa om de menar aIIvar.
Sväng 10 grader at söder, bäring 184.
- Inget... Det finns inget här. - Vi tar en vända tiII.
Wade kanske hade rätt.
NataIja...
Den här gangen kommer nöjet att vara heIt pa min sida.
Du ska vänta pa din tur.
Hon var rätt kIämmig ända...
- Är sateIIiten redo? - Om sex minuter.
- Ta upp antennen. - Inte än. Jag är inte kIar.
Gör det nu!
Inte konstigt att vi inte sag den.
Kom.
VärIdens bästa ''bankomatkort''.
Se tiII att automaten tar det nu.
Misja är onIine.
Döda honom. Han har visst svart att första en vink.
- Och maIet? - Det är London.
Han tänker ge sateIIiten signaI.
Hur stoppar man det?
Antennen är riktad.
Jag räknar. Tre, tva, ett...
Gud bevare Drottningen...
- Huvuddatorn... - Vänta här.
- James! ViIken otrevIig överraskning. - Vi gör vart bästa.
Var är fIickan? - Leta reda pa henne!
Hur är det med gamIe Q? Fortfarande Iika pahittig?
KIockan...
En ny modeII. Det är väI här man trycker?
Intressant pIan. Du bryter dig in i Bank of EngIand via dator
och för över pengarna eIektroniskt, precis innan du avfyrar GoIdeneye.
Därmed försvinner aIIa spar efter transaktionerna. GeniaIt.
- Tack. - Du pyssIar med smastöIder, aIItsa.
Du är inget annat än en bankranare - en simpeI tjuv.
KRYPTERING
Du tänker smatt som vanIigt.
Det handIar inte bara om banken, utan aIIt pa data i heIa London.
Skatteuppgifter, börsnoteringarna, fastighetsregistret, brottsregistret...
Om 16 min. och 43 sekunder... nej, 42... är Storbritannien tiIIbaka i stenaIdern.
En ekonomisk härdsmäIta ska drabba värIden. För att AIec ska fa ge igen.
Bespara mig Freud-snacket.
Dövar dina vodka martini minnena efter aIIa du dödat?
BIir du förIaten i armarna pa aIIa viIIiga kvinnor
för aIIa som du inte Iyckades rädda?
EngIand ska fa Iära sig vad svek kostar
med infIationsuppräkning fran 1945.
- VäIkommen tiII festen. - NataIja!
Gör aIdrig om det där!
Det här är ingen Iek. FoIk kommer att dö! Ditt ynkIiga IiIIa kräk...
- Hon var inne i huvuddatorn. - Hon är en noIIa, hon kan inget.
Hon jobbar med styrprogrammet. Hon är inte behörig för avfyrningskoderna.
Nedfartsraketerna tänds!
- Vad är det som händer? - Aterinträde om 1 2 minuter.
Den kommer att brinna upp nanstans över AtIanten.
- Hon har bytt ut koderna! - Da är hon ju kapabeI.
Skjut honom, bara. Han betyder inget.
- Jag kan knäcka hennes koder. - Sätt igang da!
- Ge honom koderna! - Ge mig koderna, NataIja!
- Kan Boris knäcka koderna? - Det är möjIigt.
- Vi maste förstöra sändaren. - Och du... jag är oskadd, tack.
Vet du hur man använder en san här?
- Ja. - Bra. HaII dig utom synhaII.
- Hur Iang tid tar det? - Tva minuter, en minut...
- Jag grejar det. - Gar han därifran - skjut honom.
Ja! Jag är osIagbar!
ANTENNFEL!
Vet du, James... jag har aIItid varit bättre än du.
AIpha 1 tiII heIikoptern!
Kom igen!
- För EngIand, James? - Nej...
För mig.
Ja! Jag är osIagbar!
James.
Hur gick det?
Ingen fara, tack.
Tänk om nan ser oss.
Här finns inte en människa, tro mig.
HaIIa, Jimbo!
Är det här ditt sätt att... kIara biffen?
TobakspIantor...! Jag sa ju att jag skuIIe komma. - HaIIa, soIdater!
Ni kanske viII avsIuta genomgangen pa Guantanamo?
Jag aker inte heIikopter med dig. Inga pIan, inga tag, inget som rör sig...
Vad sjutton skuIIe kunna hända?
Visiontext text: Agneta MaImborg